Man ser ikke mange dværgekvinder.
Faktisk ligner de os så meget, at de ofte forveksles med dværgemænd.
Det er skægget.
Det er årsag til den overtro, at der ikke findes dværgekvinder.
Og at dværge vokser ud af stenene. Og det er jo latterligt.
Tag det roligt. Ingen panik. Det var med vilje.
Det er længe siden, jeg har set min niece smile sådan.
Hun var en lille pige, da hendes far blev dræbt af orker.
Hun så sin mor bukke under for sorgen.
Så var hun alene tilbage og måtte frygtsomt pleje sin konge.
Hun måtte pleje en gammel mand, der burde have vist faderlig omsorg.
Gimli.
Nej, ellers tak.
Jeg har lavet lidt stuvning. Den er dejlig varm.
Tak.
- Dejligt. - Synes du?
Min onkel fortalte mig noget sært.
Han sagde, at du red i krig sammen med min bedstefar.
Han må da tage fejl.
Théoden har en god hukommelse. Han var en lille dreng dengang.
Så må du jo være mindst 60.
70?
Du kan da ikke være 80.
87.
Du er en af dúnedainerne.
Nûmenors efterkommere er velsignet med en høj levealder.
Man siger, at din race er gået over i legenderne.
Der er kun få af os tilbage. Det nordlige kongerige er faldet.
Det gør mig ondt. Spis endelig.
Aftenstjernens skær flakker ikke.
Jeg kan give den, til hvem jeg vil.
Ligesom mit hjerte.
Sov nu.
Jeg sover allerede.
Det er blot en drøm.
Så er det en god drøm.
Sov nu.
Du sagde engang...
...at denne dag ville komme.
Det er blot begyndelsen. Du skal rejse med Frodo.
Det er din vej.
Min vej er skjult for mig.
Den ligger allerede for dine fødder. Du kan ikke svigte nu.
Arven...
Hvis du ikke stoler på andet...
...så stol på dette...
...stol på os.
Hvor er hun? Kvinden, som gav dig det smykke.
Vores tid her er forbi.
Arvens tid er forbi.
Lad hende rejse og sejle vestpå.
Lad hende tage sin kærlighed til dig med til De Udødelige Lande.
- Så vil den blot være et minde. - Jeg lader ikke min datter dø her.
- Hun bliver her, fordi hun nærer håb. - Hun bliver her for din skyld!
Er det sådan tager af sted?
Ville du bare snige dig bort med daggryet?
Jeg vender ikke tilbage.
Du er en dygtig kriger. Du skal nok vende tilbage.
- Jeg taler ikke om at falde i krig. - Hvad er det så, du taler om?
Du har mulighed for et andet liv.
Langt fra krig... sorg... og fortvivlelse.
- Hvorfor siger du det? - Jeg er dødelig. Du er elverkvinde.
Det var en drøm, Arven. Ikke andet.
Jeg tror dig ikke.
Den tilhører dig.
Det var en gave. Behold den.
Herre?
Hun sejler til De Udødelige Lande sammen med resten af sit folk.
Hvad er det?
- Háma? - Jeg ved det ikke.
Varge!
En spejder!
- Hvad har du set? - Varge. vi bliver angrebet.
- Alle ryttere op foran. - Hjælp mig op. Jeg er rytter.
Før folket til Helms Kløft.
- Jeg kan kæmpe. - Nej!
Gør det for min skyld.
Følg mig!
- Fremad. Jeg mener, angrib! - Søg ned i lavlandet.
- Sådan! - Hold sammen!
Lad min økse kæle for dit fjæs!
Det tæller som en af mine.
De stinkende bæster!
Aragorn?
Sig mig, hvad der er sket.
Han er...
...død.
Han trillede ned fra klippen.
Du lyver.
Få de sårede op på hestene. Isengards ulve vender tilbage.
Efterlad de døde.
Kom.
- Helms Kløft. - Se, der er Helms Kløft.
Så er vi i sikkerhed.
- Mor! - Éothain! Freda!
- Hvor er resten? - Det var alt, hvad vi fik med os.
- Bær det op i grotterne. - Gør plads for kong Théoden.
Så få afjer er vendt tilbage.
Vort folk er i sikkerhed.
Men det har kostet mange liv.
Ærede frøken.
Hvor er Aragorn?
Han faldt.
Træk vores hær ind bag muren. Luk porten og opstil vagtposter.
- Hvad med kvinder og børn? - Gem dem i grotten.
Sarumans arm må være blevet lang, hvis han tror, han kan nå os her.
Helms Kløft har én svaghed. Dens ydre mur er en massiv klippe.
Bortset fra et lille udløb ved foden af muren.
Hvordan kan ild tilintetgøre sten?
Hvilken anordning kan knuse muren?
Hvis muren falder, falder Helms Kløft.
Om så muren revnede, kræver det tusinder at storme fæstningen.
- Titusinder. - Så store hære råder vi ikke over.
En ny magt vinder frem.
Dens sejr er for hånden.
I nat...
...skal landet søles af Rohans blod.
Marchér mod Helms Kløft!
Lad ingen overleve!
I krig!
Der gryr ingen ny dag for menneskene.
Se. Det ryger mod syd.
Nu om dage stiger der altid røg op fra Isengard.
Isengard?
Der var engang, hvor Saruman vandrede i mine skove.
Men nu er hans sind optaget af metal og hjul.
Han interesserer sig ikke længere for det, der vokser.
Hvad er det?
Det er Sarumans hær. Krigen er brudt ud.
Må valars gunst værne om dig.
Brego...
Arven.
Tiden er inde.
Skibene sejler til valinor. Rejse, før det er for sent.
Jeg har truffet mit valg.
Han vender ikke tilbage.
Hvorfor bliver du her, når der ikke er noget håb?
Der er stadig håb.
Hvis Aragorn overlever denne krig, vil I stadig være adskilt.
Hvis Sauron falder, Aragorn krones og alt, hvad du håber på, lykkes, -
- skal du dog stadig smage dødelighedens bitre galde.
Om det bliver ved sværdet eller ælde, så skal Aragorn dog dø.
Du vil ingen trøst finde.
Ingen trøst, som kan lindre smerten ved hans bortgang.
Han står for sin død -
- som et billede på menneskekongernes herlighed.
Men du, min datter...
Du sidder tilbage i mørke og i tvivl -
- som vinternattens mørke, der falder uden stjerner.
Her skal du så bo, bundet til din sorg under de falmende træer...
...indtil verden er helt forandret. Og dit liv er gået ganske til spilde.
Arven.
Der venter dig intet her, undtagen døden.
Elsker du ikke også mig?
Jo, far.
Fjendens magt øges.
Sauron bruger sin marionet, Saruman, til at udrydde Rohans folk.
Isengard er rykket ud.
Saurons øje vendes mod Gondor, det sidste af menneskenes frie riger.
Han vil snart føre krig mod det.
Han fornemmer, at Ringen er nær.
Ringbærerens styrke svækkes.
Det er gået op for Frodo...
...at rejsen koster ham livet. Det ved du.
Du har forudset det.
Det er den risiko, vi alle tog.
Når mørket tager til, øges Ringens magt.
Den gør sit yderste for at finde vej til menneskene.
Mennesker, som så let forføres af dens magt.
Gondors unge hærfører skal blot tage Ringen, så falder hele verden.
Den er tæt på nu. Så tæt på at nå sit mål.
For Sauron stræber efter herredømme på denne jord.
Om han så skal udslette hele verden.
Elverfolkets tid er forbi.
Skal vi overlade Midgård til dens skæbne?
Skal vi lade dem kæmpe alene?
- Hvad nyt? - Saruman har angrebet Rohan.
Théodens folk er flygtet til Helms Kløft.
Vi må værne om vore egne grænser. Orkerne er draget ud.
Sauron samler sin hær af østerlændinger og sønderboer.
- Hvor mange? - Nogle tusinde. De øges dagligt.
- Hvem bevogter floden mod nord? - 500 mand fra Osgiliath.
Hvis byen bliver angrebet, falder den.
Saruman angriber fra Isengard. Sauron fra Mordor.
Krigen venter os på to fronter.
Gondor er svækket. Sauron slår snart til.
Og han slår hårdt.
Han ved, at vi ikke har styrke til at slå ham tilbage.
- Mine folk siger, at I er orkspioner. - Spioner? Nej, hør nu...
Hvis I ikke er spioner, hvad er I så?
Svar!
Vi er hobbitter fra Herredet. Frodo Sækker og Sam Gammegod.
- Din livvagt? - Hans havemand.
Og hvor erjeres luskede ven? Den lurvede skabning.
- Han er et hæsligt væsen. - Der er kun os.
Vi drog af sted fra Kløvedal med syv ledsagere.
En mistede vi i Moria.
To af mine slægtninge, en dværg, en elvermand og to mennesker.
Aragorn, Arathorns søn, og Boromir fra Gondor.
Er du ven af Boromir?
Ja.
Jeg var hans ven.
Så vil det gøre dig ondt at høre, at han er død.
Død? Hvordan? Hvornår?
Det håbede jeg, at du vidste.
Hvis der er sket Boromir noget, så fortæl os det.
Hans horn skyllede op på flodbredden for seks dage siden.
Det var kløvet i to.
Og jeg fornemmer det i hjertet.
Han var min bror.
Boromir!
Denne by var engang rigets juvel.
En by fuld af lys og skønhed og sød musik.
Og det skal den blive igen.
Lad Mordors hære vide dette:
Aldrig mere skal mit folks land falde i fjendens hænder.
Byen Osgiliath er blevet generobret af Gondor.
Gondor!
God tale. Kort og koncis.
Så er der mere tid til druk.
Frem med øllet. Mændene er tørstige.
Husk tilbage på denne dag, lillebror. I dag er livet herligt.
- Hvad er der? - Han er her.
Kan vi da ikke få et øjebliks fred?
Hvor er Gondors ædleste kriger? Hvor er min førstefødte?
Far!
De siger, at du næsten slog fjenden ene mand.
Det er en overdrivelse. Faramir har også del i sejren.
Det var Faramirs skyld, at byen faldt.
- Var du ikke ansvarlig for forsvaret? - Vi havde for få folk.
For få?
Du lod fjenden vandre lige ind i byen.
- Du kaster altid skam over mig. - Det har aldrig været min hensigt.
Kan du aldrig rose ham, når han søger at gøre din vilje?
- Han elsker dig jo, far. - Faramir er uduelig.
Der er vigtigere sager at tale om nu.
Elrond fra Kløvedal indkalder til møde. Jeg tror, jeg ved, hvad han vil.
Rygtet vil vide, at fjendens våben er blevet fundet.
Den Ene Ring?
- Isildurs forbandelse. - Den er faldet i elverfolkets hænder.
Alle gør krav på den. Mennesker, dværge og troldmænd.
Det må vi forhindre. den skal bringes til Gondor.
- Gondor? - Jeg ved godt, at det er farligt.
Ringen kan fordærve svage mænd.
Men du er stærk. Og vi har brug for den.
Det er vores blod, som bliver udgydt. Vores folk, som dør.
Sauron er ved at opbygge en ny hær.
Han vender tilbage. Og så er vi magtesløse.
Tag af sted. Vend tilbage med dette våben.
Nej, jeg bør være hos mit folk, ikke i Kløvedal.
- Siger du nej til din far? - Send mig til Kløvedal i stedet.
Du?
Åh, javel. Faramir, Gondors hærfører, vil vise sit værd.
Nej. Jeg betror opgaven til din bror.
Han svigter mig ikke.
Husk på denne dag, lillebror.
General Faramir!
Vi har fundet den tredje.
Følg med mig.
Se dernede.
Der er dødsstraf for at bade i Den Forbudte Dam.
De afventer min kommando.
Skal jeg skyde?
Dammen og klipperne golde er så rare og kolde... Saftigsødt.
Vi ønsker os blot en saftigsød fisk så flot.
Vent.
Dette væsen er knyttet til mig. Og jeg til ham.
Han er vores stifinder.
Lad mig gå ned til ham.
Sméagol.
Din herre er her.
Kom, Sméagol.
Stol på herren. Kom.
Skal vi gå nu?
Sméagol, du skal stole på din herre. Følg mig. Kom.
Kom.
Kom, Sméagol. Rare Sméagol. Sådan.
Kom så.
Gør ham ikke fortræd.
- Strit ikke imod, Sméagol. - Herre!
Så er det nok.
Hvor fører du dem hen?
Svar mig!
Sméagol?
Hvorfor græder den, Sméagol?
Onde mænd gør os fortræd.
Herren narrede os.
Selvfølgelig gjorde han det.
Jeg sagde jo, han var sssnu.
Jeg sagde, han var falsk.
Herren er vores ven. Vores ven.
Herren har forrådt os.
Kommer ikke dig ved.
Lad os være!
Beskidte, små hobbitser. De stjal den fra os.
- Nej, nej. - Hvad har de stjålet?
Min dyrebare!
Vi må se at komme væk. Stik af. Nu.
Du kan godt.
Brug Ringen. Bare denne ene gang.
Tag den på. Og forsvind.
Det kan jeg ikke.
Du havde ret, Sam.
Du forsøgte at sige det, men...
Undskyld.
Ringen er ved at få magt over mig.
Hvis jeg tager den på, så finder han mig.
Han ser mig.
Hr. Frodo...
Nå, så det er svaret på alle gåderne.
Jeg står her i ødemarken med jer...
...I to halvlange, og en skare trofaste mænd.
Herskerringen er inden for rækkevidde.
Nu kan Faramir, Gondors hærfører...
...vise sit værd.
Nej!
Hold op! Lad ham være.
Forstår du det da ikke?
Han skal tilintetgøre den!
Det er derfor, vi skal til Mordor. Til Ildbjerget.
Osgiliath bliver angrebet. De anmoder om forstærkninger.
Det er en tung byrde. Vil du ikke nok hjælpe ham?
Hr. general?
Klar til afmarch.
Ringen skal til Gondor.
Vi klarede det, Brego, gamle ven.
- Han er i live! - Hvor? Jeg slår ham ihjel!
Du er dog den heldigste, snedigste og tapreste mand, jeg kender.
Åh, kære ven!
Hvor er kongen?
Du er sent på den.
Du ser frygtelig ud.
- En stor hær? - Hele Isengard er på benene.
- Hvor mange? - Mindst ti tusind mand.
- Ti tusind? - Den hær er skabt med ét formål.
At tilintetgøre menneskenes verden.
De når frem i nat.
Lad dem komme!
Sørg for, at enhver våbenfør mand er klar til kamp inden aften.
Vi bevogter porten oppefra.
Ingen hær har nogensinde sat fod i Hornborg.
Det er ikke bare en flok dumme orker. Det er uruk-haier.
Deres brynjer er tykke og deres skjolde brede.
Jeg har kæmpet mange krige, mester dværg.
Jeg ved, hvordan jeg skal forsvare min borg.
De vil storme mod fæstningen som en flodbølge.
Sarumans horder plyndrer og hærger. Det har vi oplevet før.
Vi kan så nye afgrøder.
Huse kan genopføres.
Bag disse mure kan vi holde dem stangen.
De kommer ikke for at plyndre. De vil udrydde menneskene.
Hvad forlanger du af mig?
Se på mine mænd. Deres mod er tyndslidt nu.
Hvis dette er enden for os, skal vi i hvert fald kæmpe, -
- så man vil huske os med ære.
Send ryttere ud, herre konge. Du må bede om hjælp.
Og hvem skulle komme?
Elverfolket? Dværgene?
Vi har ikke de venner, som du har.
De gamle forbund er døde.
- Gondor vil hjælpe os. - Gondor?
Hvor var Gondor, da vestfolden faldt?
Hvor var Gondor, da fjenderne omringede os?
Nej, Aragorn...
Vi står alene.
- Få kvinder og børn ind i hulerne. - Det tager tid...
Der er ikke mere tid. Vi er i krig.
Bevogt porten.
Vi enter har ikke beskæftiget os -
- med menneskers og troldmænds krige i meget lang tid.
Men nu sker der noget, -
- som ikke er sket i mange tidsaldre.
Enteting.
- Hvad er det? - Det er en forsamling.
En forsamling af hvad?
Bøg. Eg.
Kastanje. Ask. Godt. Godt. Godt.
Mange er kommet.
Nu skal vi beslutte, om enterne skal drage i krig.
Skynd jer. Op til grotterne.
Skynd jer.
Vi opstiller reserver på muren, så de kan støtte bueskytterne.
Du er nødt til at hvile dig, Aragorn.
Det gavner os ikke, hvis du er halvdød af træthed.
Jeg skal med kvinderne.
- Det er et ærefuldt hverv. - At passe børn og sørge for mad!
- Hvilken ære er der i det? - Du kan stadig nå at vise mod.
- Dit folk vil sætte deres lid til dig. - Lad mig kæmpe ved din side.
Det er ikke noget, jeg kan befale.
Du befaler heller ikke over de andre.
Men de kæmper ved din side, fordi de ikke vil vige fra dig.
Fordi de elsker dig.
Undskyld...
Bønder, smede og staldknægte.
Ingen af dem er soldater.
- De fleste har set for mange vintre. - Eller for få.
Se på dem. De er bange. Man kan se angsten i deres øjne.
Og det kan jeg godt forstå.
300 mod titusinde?
De har større chancer her end i Edoras.
De kan ikke vinde dennne kamp. De bliver slået ihjel!
Og jeg falder som en af dem!
Lad ham gå, min ven. Lad ham være.
Enhver, der kan bære et sværd, er blevet sendt hen til våbenkamret.
Herre?
Hvem er jeg, Gamling?
Vores konge, herre.
Og stoler du på din konge?
Herre, dine mænd følger dig til den bitre ende.
Den bitre ende.
Hvor er hesten og rytteren?
Hvor er det horn, som gjaldede?
De er borte som regn på bjergene.
Som vinden i engen.
Vestens dage er svundet bort...
...bag bjergene...
...ind i skyggerne.
Hvordan er det dog gået til?
- Det har stået på i flere timer nu. - De må da have besluttet sig.
Besluttet? Nej.
Vi er lige blevet færdige med at sige...
...godmorgen.
Men det er jo nat nu. I kan ikke tale i al evighed.
Nu intet hastværk.
Tiden er ved at løbe ud!
Giv mig dit sværd.
- Hvad hedder du? - Haleth, Hámas søn.
Folkene siger, at vi ikke overlever natten.
De siger, at det ser håbløst ud.
Det er et godt sværd.
Haleth, Hámas søn...
...der er altid håb.
Hidtil har vi stolet på dig, og du har ikke svigtet os. Tilgiv mig.
Jeg burde ikke have mistet modet.
Der er intet at tilgive, Legolas.
Gid jeg kunne få den her tilpasset.
Den strammer lidt over brystet.
Det er ikke et orkhorn.
Send bud efter kongen. Luk porten op!
- Hvordan går det til? - Jeg bringer bud fra Elrond i Kløvedal.
Der var engang et forbund af elverfolk og mennesker.
Engang kæmpede og døde vi sammen.
Vi vil holde det forbund i ære.
I er meget velkomne.
Vi er stolte over atter at kæmpe side om side med mennesker.
Du kunne godt have valgt et bedre sted.
Lad os håbe, at dit held varer natten over.
- Dine venner er ved din side. - Lad os håbe, at de overlever natten.
Vis dem ingen nåde...
...for I skal ikke forvente nåde!
- Hvad sker der derude? - Skal jeg beskrive det for dig?
Eller skal jeg finde en kasse til dig?
Vent!
Nu begynder det.
Parat!
Deres brynjer er svage ved halsen og under armene.
Skyd!
Ramte de noget?
Giv dem en salve!
- Skyd! - Skyd!
Send dem over til mig! Kom bare!
Stormstiger!
Godt!
Sværd!
- To allerede, Legolas. - Jeg er på min syttende.
Sådan en spidsøre skal ikke overgå mig!
19!
Merry.
Vi er netop nået til enighed.
Ja?
Jeg har fremlagt jeres navne for entetinget.
Og vi er enige om...
...at I ikke er orker.
Det var da godt nyt.
Og hvad med Saruman? Har I besluttet noget med ham?
- Nu ikke så hastig, mester Meriadoc. - Hastig?
Vores venner er i fare. De kan ikke kæmpe krigen alene.
Krig? Ja. Den vedrører os alle.
Både træ, rod og kvist.
Men en ting må I forstå, unge hobbitter.
Det tager lang tid at sige noget på oldentisk.
Og vi siger aldrig noget, -
- medmindre det er værd -
- at give sig lang tid til at sige det.
Sytten! Atten! Nitten!
Tyve!
Enogtyve!
Portvejen!
Er det alt, hvad du kan mønstre, Saruman?
Skyd ham, Legolas!
Dræb ham!
Forstærk porten!
Hold dem tilbage!
Aragorn!
Gimli!
Angrib!
Enterne kan ikke standse denne storm.
Vi må bare ride stormen af, sådan som vi altid har gjort.
Er det jeres beslutning?
Det er ikke vores krig.
Men I er da en del af denne verden!
Er I ikke?
I må hjælpe os.
I må gøre noget.
Du er ung og tapper, mester Merry.
Men din rolle i eventyret er forbi. Vend nu hjem.
Måske har Træskæg ret.
Vi har ikke noget at gøre her. Det er for stort for os.
Hvad skulle vi kunne gøre?
Vi har jo dog Herredet.
Måske skulle vi vende hjem.
Ilden fra Isengard breder sig.
Skovene ved Tokerland og Bukland kommer til at stå i flammer.
Og så er alt det, der var grønt og godt, væk.
Og så er der ikke noget Herred.
Aragorn! Tilbage til tårnet!
Træk jer tilbage til tårnet!
Tilbage til tårnet!
Hvorfor standser I nu?
Haldir!
Hold dem tilbage!
Til porten! Træk sværdene!
Vi kan ikke holde stand meget længere.
- Hvor lang tid skal du bruge? - Så lang tid, som I kan give mig.
Gimli!
Tømmer!
- Kom nu. vi klarer dem sagtens. - Der er lang vej.
Så kast mig.
Jeg kan ikke springe. Kast mig.
- Sig det ikke til elvermanden. - Jeg siger ikke et ord.
- Barrikadér døren! - Gør plads!
Højt op!
Gimli! Aragorn! Se at komme væk!
Aragorn!
Tilbagetrækning!
- Få dem tilbage. - Tilbage!
De trænger gennem muren. Tilbagetrækning!
Få dem ind i en fart!
Jeg sætterjer ned ved skovens vestgrænse.
Derfra kan I vandre nordpå til jeres hjemland.
Vent! Stands!
Stands!
Vend om.
- Bær os sydpå. - Sydpå?
Men så kommer I jo forbi Isengard.
Ja. Netop.
Vi slipper ubemærket forbi Saruman.
Jo tættere vi er på faren, desto sikrere er vi. Han venter os ikke.
Det forstår jeg ikke.
På den anden side er I jo meget små. Måske har du ret.
Vi går sydpå.
Hold fast, små Herredsfolk.
Jeg kan li' at vandre sydpå.
Det føles, som om man går ned ad bakke.
- Er du vanvittig? Vi bliver fanget. - Nej, vi gør ej.
Ikke denne gang.
Se der. Osgiliath brænder! Mordor er her!
Ringen kan ikke redde Gondor. Den har kun magt til at ødelægge.
Slip mig fri.
Skynd jer.
Faramir! Slip mig fri!
Der er en familie af små markmus, som af og til klatrer op og kilder mig.
De vil hen et sted, hvor de...
Mange af de træer var mine venner.
Væsner, som jeg har kendt, fra de var små nødder og agern.
- Det gør mig ondt, Træskæg. - De havde deres egen røst.
Saruman!
En troldmand burde vide bedre!
Der findes ingen forbandelse på elvisk, entisk eller menneskesprog, -
- som dækker dette forræderi.
Se. Træerne bevæger sig!
- Hvor skal de hen? - De har et opgør med orkerne.
I aften har jeg et opgør med Isengard...
...med klipper og sten.
Ja!
Kom, mine venner. Enterne drager i krig.
Sandsynligvis går vi vores undergang i møde.
Det er enternes sidste march.
Orkerne har erobret østbredden. Vi bliver løbet over ende inden aften.
- Hr. Frodo? - Den kalder på ham, Sam.
Hold ud, Frodo. Du klarer den.
Før dem hen til min far. Sig, at Faramir sender en stor gave.
Et våben, som kan vende krigslykken.
Ved du, hvordan det gik Boromir?
Vil du vide, hvorfor din bror døde?
Han ville tage Ringen fra Frodo, skønt han svor at beskytte ham.
Ringen gjorde din bror gal!
Pas på!
Hr. Frodo?
De er her.
De er kommet.
Nazgûl!
Bliv her. Hold jer skjult.
I dækning.
Fæstningen er faldet. Det er forbi.
Du sagde, at fæstningen ikke faldt, så længe dine folk forsvarede den.
De forsvarer den stadig.
De bryder ind!
Kan kvinderne og børnene ikke finde en anden vej ud af grotten?
Er der ingen anden vej?
Der er en smal sti op i bjergene. Men uruk-haierne indhenter dem.
- Få kvinder og børn op til passet. - Al den død.
Hvad kan man stille op mod det had?
Rid ud sammen med mig.
- Rid ud og mød dem. - For død og ære.
For Rohan.
- For dit folk. - Solen står op!
Jeg vender tilbage den femte dag.
Se mod øst ved daggry.
Ja.
Helm Hammerhånds horn skal gjalde i kløften...
...for sidste gang.
Ja!
Nu er timen kommet, hvor vi sammen drager vore sværd.
Vågn nu, vældige gerninger.
Frygt ej vrede, ødelæggelse eller morgenrøde.
Gandalf.
Kong Théoden står alene.
Nej, ikke alene. Rohirrim!
- Éomer! - For kongen!
Ja!
Pletskud!
Bryd dæmningen ned og sæt floden fri!
Pippin! Hold fast!
Hold fast, små hobbitter.
Hvad gør du?
Hvor skal du hen?
Det er jo mig.
Det er din ven Sam.
Kender du ikke din egen Sam?
Jeg magter det ikke, Sam.
Det ved jeg godt.
Det er helt forkert.
Vi burde slet ikke være her.
Men det er vi.
Det er som i de store eventyr, hr. Frodo.
De, der virkelig betød noget. De var altid fulde af mørke og farer.
Og man ville ikke høre slutningen, for hvordan skulle det kunne ende godt?
Hvordan kunne alt blive godt igen, når der var sket så meget ondt?
Sejr!
Men det er jo kun flygtigt.
Selv skygger og mørke må vige.
En ny dag gryr.
Og når solen skinner, stråler dens lys meget klarere.
Det er de historier, man husker. De, der betød noget.
Selv da man var for lille til at forstå, hvorfor det betød noget.
Men jeg tror, at jeg forstår det. Nu forstårjeg det.
Folk i eventyrene havde mulighed for at give op, men det gjorde de ikke.
De holdt ud...
...fordi de havde noget at holde fast ved.
Hvad holder vi fast ved, Sam?
At der findes noget godt i denne verden, hr. Frodo.
Og det er værd at kæmpe for.
Nu forstår vi vist endelig hinanden, Frodo Sækker.
Du kender dit lands love. Din fars love.
Hvis du sætter dem fri, mister du livet.
Så lad mig miste det.
Sæt dem fri.
Hold jer fra skoven og træerne!
Jeg har gjort mine op til 42.
42? Det er ikke dårligt klaret af en spidsøret elverprins.
Jeg selv sidder på 43.
- 43. - Han var jo allerede død.
- Han rørte på sig. - Fordi min økse sidder i hans ryg.
- Han ser ikke for glad ud, vel? Nej, slet ikke, Merry.
- Men udsigten er sikkert god. - Ja, det er et velrenommeret sted.
Godt personale.
- Hvad laver du? - Ikke noget.
- Alt er ved det gamle igen. - Nej.
- Jeg er sulten. - Her finder vi nok ikke noget mad.
Døde rotter og muggent brød.
Se!
SØNDER FJERDING
- Utroligt. - Det er umuligt.
Det er det!
Sønder Fjerdings bedste pibeurt.
Alle tiders. En tønde til os hver.
Vent...
- Skal vi dele det med Træskæg? - Dele det?
Nej.
Døde planter, du ved. Det vil han næppe kunne forstå.
Det kunne være en fjern slægtning.
Nå ja. Intet hastværk.
Netop.
Det er den gamle kloak. Den løber ud til udkanten af byen.
Så kan I skjule jer i skoven.
General Faramir...
Du har virkelig vist dit værd.
I sandhed.
Herredet må være et storslået rige, hvor havemænd sættes højt.
- Hvilken vej tager I fra skoven? - Gollum siger, at der er en sti.
Den fører op i bjergene.
Cirith Ungol?
- Er det det, den hedder? - Nej.
- Jo... - Frodo.
Man siger, at en mørk rædsel lurer deroppe.
- I kan ikke gå den vej. - Der er ikke andre veje.
Herren skal til Mordor, så vi må gøre forsøget.
Jeg er nødt til det.
Gå blot, Frodo. Vore bedste ønsker følger dig.
Må din død blive hurtig, hvis du gør dem fortræd!
Følg nu med.
Frodo ville ikke have, at de skulle gøre dig fortræd.
- Han ville redde dig. - Redde mig?
Så du bærer ikke nag, vel? Glem alt om det.
Nej, jeg bærer ikke nag.
- Rare hobbitter, herre. - Det var pænt af dig.
Morderlig pænt af dig, Gollum.
Saurons vrede er frygtelig, og hans hævn kommer som et lyn.
Slaget om Helms Kløft er forbi.
Slaget om Midgård skal til at begynde.
Nu hviler alt håb på to hobbitter...
...et sted i ødemarken.
Gad vide, om man nogensinde vil skrive sange og eventyr om os?
Gad vide, om folk en dag vil sige: "Lad os høre om Frodo og Ringen. "
Så vil jeg sige: "Ja. Det er min yndlingshistorie. "
"Frodo var modig, ikke også, far?" "Jo, min dreng. "
"Den berømteste af alle hobbitter. Og det siger ikke så lidt. "
Du glemte en af hovedpersonerne: "Samvis den Tapre".
Jeg vil høre mere om Sam.
Frodo var ikke nået langt uden Sam.
Gør nu ikke nar ad mig, hr. Frodo. Jeg mente det skam.
Det gjorde jeg også.
"Samvis den Tapre".
Sméagol?
Herre.
Herren passer på os.
Herren vil os intet ondt.
Herren brød sit løfte.
Sméagol vil ikke. Stakkels, stakkels Sméagol.
Herren har forrådt os.
Ond. Lusket. Falsk.
Vi burde kværke hans beskidte, lille hals.
Slå ham ihjel! Slå ham ihjel!
Slå dem begge ihjel! Så tager vi den dyrebare...
...og så bliver vi herre!
Men den fede hobbit ved det. Hans øjne skuler altid.
Så stikker vi dem ud.
Stikker hans øjner ud og lader ham kravle.
Ja. Ja. Ja.
Slå dem begge ihjel.
Ja. Nej! Nej!
Det er for farligt. For farligt.
Hvor blev han nu af? Hvor er du, Gollum?
Vi kan lade hende gøre det.
Ja. Hun kan gøre det.
Ja, dyrebare, det kan hun.
Og så tager vi den, når de er døde.
Når de er døde.
Kom så, hobbitser. Der er lang vej endnu.
Sméagol viser vej. Følg mig.
Baseret på Ida Nyrop Ludvigsens bogoversættelse.